Mikä on pahinta, mitä tulevaisuus voi tuoda tullessaan?
Minusta kaikkista surullisin ja karmein tarina on se,
että jos meidän lajin historia on sellainen,
että me elettiin muutama sata tuhatta vuotta,
sitten löydettiin hiili, öljy ja kaasu,
poltettiin ne ja sitten vaivutaan johonkin unholaan.
Onko se sitten yhdellä jollain ydinsodan pamauksella
vai tämmöisellä pitkällä hiipuvalla prosessilla,
en tiedä onko sillä niin paljon väliä.
Mutta me paitsi epäonnistutaan ylläpitämään inhimillistä kehitystä,
niin myös syödään mahdollisuudet siihen tulevaisuudessa.
Sehän on karmein lopputulos.
Tietyllä tavalla kuollut ja köyhtynyt planeetta, joka jäisi jälkeen.
Tässä puhutaan asioista, mitä tapahtuu satojen vuosien kuluessa,
ehkä jopa muutaman tuhannen vuoden kuluessa.
Se, että suuresta osasta maapalloa tulee täysin elinkelvoton ihmisille.
En mä siihen välttämättä usko, että kaikki ihmiset tältä pallolta häviää,
mutta kyllä se, että miljardeja ihmisiä häviää täältä
ja puolet tai 75 prosenttia maapallosta on elinkelvotonta.
Mun mielestä se on kyllä aika kauhea skenaario.
Tämä varmaan tarkoittaisi meidän sivilisaatiolle aikamoisia seurauksia.
Se olisi meidän sivilisaation loppu, ainakin nykymallisen sivilisaation.
Ja se pahin on minusta silloin se,
että kyllä mä uskon, että ihmiskunta laajastikin herää
keskituloisissa maissakin rajuihin toimiin,
sitten kun tapahtuu ensimmäinen semmoinen viiden vuoden jakso,
että oikeasti meillä puoli miljardia ihmistä joutuu jättämään kotinsa tai vastaavaa
niin kuin riittävän selvästi ilmastonmuutokseen liittyvästä syystä.
Se on ehkä se kauhukuva mun mielestä, mikä voi,
en ole tässä mikään ilmastofyysikko tietenkään,
mutta voi tapahtua tämän vuosisadan puitteissa,
että tulee tällainen aito, massiivinen ilmastokatastrofi.
Vuonna 2015 Eurooppaan pyrki puolitoista miljoonaa ihmistä
ja se aiheutti sellaisen poliittisen myrskyn, kuin mikä me nähtiin.
Suomessa 35000 turvapaikanhakijaa 2015 aiheutti ennennäkemättömän poliittisen myrskyn.
Me voidaan hyvin puhua satakertaisista määristä
aika maltillisestikin arvioiden tämmöisessä kansainvaelluksessa.
Tämä voi sitten sotkea myöskin sen poliittisen kartan, että jos tulee tällainen kansainvaellus,
niin silloinhan ihminen ei ole parhaimmillaan myöskään
vaan se uhka saattaa johtaa hyvinkin lyhytnäköiseen vastakkainasetteluun,
sotiin ja vastaaviin, niin kuin on aina ennenkin tapahtunut tämmöisessä tilanteessa.
Se on aika ikävän todennäköinen skenaario sekin,
että kun nämä ongelmat kärjistyy ja esimerkiksi voi tälläkin vuosisadalla käydä,
että satoja miljoonia tai jopa miljardeja ihmisiä joutuu jättämään kotinsa,
koska ne ei ole enää käytännössä oikein elinkelpoisia,
niin sitten siihen vastataan aidoilla ja aseilla.
Se vaatii sitten sitä, että kaikenlainen kuri ja kontrolli kovenee.
Näinhän se on mennyt historiassa aina, että kun eriarvoisuus kasvaa, niin kontrolli kovenee.
Ja nyt meillä alkaa olla sellaisia tekniikoita hallussa,
että jos niitä käytetään tällaisen kontrollivaltion rakentamiseen,
ne alkaa olla sellaisia, että niistä ei joku Orwell olisi voinut nähdä edes painajaisia.
Nykyään olisi varmaan ihan teknisesti mahdollista rakentaa semmoinen totalitarismi,
mitä ei käytännössä saada sisältäpäin kumottua.
Kyllä Euroopan kannalta dystopia on se, että meillä kansainvaellukset jatkuvat
niin kuin nyt kaikella todennäköisyydellä jatkuvat,
kun Afrikan väkiluku kasvaa hallitsemattomasti
ja meillä ei oikein vielä haluta ymmärtää niitä maahanmuuton realiteetteja,
nimenomaan laadullisia realiteetteja,
ja se, että minkälaiseen yhteiskuntaan segregaation kiihtyminen ja etnistyvät työmarkkinat johtavat.
Luulen, että tulevaisuuden Eurooppa ainakin suurten kaupunkien osalta
muistuttaa aika paljon tämän hetken Etelä-Afrikkaa,
jossa tuloerot ovat kasvaneet voimakkaasti
ja ne, joilla on rahaa, suojautuvat muurien sisään omiin kaupunginosiinsa,
ja tällainen pohjoismainen hyvinvointiyhteiskuntakäsitys on haudattu.
Ilmastonmuutoksella lienee tässä jonkinlainen rooli, vai miten ajattelet? Monesti ajatellaan sen lisäävän kansainvaelluksien määrää.
Näkisin, että tässä nyt ehkä rakennetaan aika keinotekoinen yhteys.
Totta kai luonnon olosuhteet omalta osaltaan voivat kiihdyttää tai aiheuttaa muuttoliikettä,
mutta kyllä perimmäinen syy siihen, että ihmiset pyrkivät
pois Afrikasta ja Lähi-Idästä on perspektiivien puute,
ja se liittyy huonoon hallintoon, väkivaltaan, turvattomuuteen, talouden kehittymättömyyteen,
ja ei näillä tekijöillä ole mitään tekemistä ilmastonmuutoksen kanssa.
Mä sanoisin, että me ollaan nyt trajektoreilla,
joissa ihmisen sivilisaatio on pikkuhiljaa katoamassa.
Jos niitä trajektoreja ei pystytä kääntämään,
niin pelkkä tämä nykyinen business as usual on ihan riittävä, mitä siitä seuraa.
Koska maailmassa on niin paljon ihmisiä ja
sitten kun on riittävästi vihaisia ihmisiä,
tässä ajaudutaan semmoisien keskenään tappelevien blokkien maailmaan,
jossa ne blokit eivät ole kansallisvaltioita, vaan ne, joilla on varaa suojautua, niitä vastaan,
jotka lähtevät hyökkäämään.
Eli tämmöinen perus barbaarit–linnoitus -asetelma.
Ja on ihan liikaa indikaatiota, että jos näin tämä kehitys jatkuu,
niin noin tulee käymään.
Me jotenkin kadotetaan se luottamus ja jotenkin kyynistytään siihen,
ettei voi tulla mitään parempaa.
Koska ihan varmasti niin käykin, ettei mitään parempaa tule,
jos me ei jakseta uskoa siihen edes jossain määrin
ja nähdä sitä vaihtoehtoa, mikä kuitenkin usein on.
Me muutetaan se suunta siihen parempaan, jos näyttää, että se ei ole nyt sinne menossa.
Kyllä näen että se epävarmuus ja kyynisyys on se,
mikä myös syö aika tehokkaasti itseään tai ottaa vallan,
jolloin se tulevaisuus ei voi missään vaiheessa enää voisi paremmaksi tai hyväksi mennäkään.